Наистина ли ще нося това? - Не се оплаквай!
Ето това, Юкине! Изглежда добре.
Тъпо е. - Ще го облека аз тогава!
Защо мога да чувствам студ?
Не бях ли вече умрял?
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
УЛИЧЕН БОГ
Днес ще ядем тук.
Ето.
Какво е това? - Обяд. Нали беше гладен?
Това е обядът?
Ти си мое Съкровище.
Заповедите ми са задължителни!
Съкровище, а?
Да! Съкровищата уважават, почитат и служат на господарите си,
без много приказки!
Можеше да ми предложиш чай!
Не ме бива в сервирането.
Не ми противоречи! Ще бъдеш наказан за това.
Косата ми!
Изобщо не съм вярвал,
че работата на боговете е да се разхождат,
да спят пред портите на стари храмове
и да се ровят в боклуците.
И за какво беше това? - Мисионерство!
Никога не намираш работа.
Сигурен ли си, че си бог?
Защо ме гледаш така?
Ще ти покажа силата си.
Епизод 3: Поканено бедствие"
Добре дошли!
Хийори ни предложи храна.
Колко мило от нейна страна, нали? - Това си е чиста просия.
Надявам се, че след това ще чуете молбата ми.
Добре дошли! Избрахте ли си?
Госпожице, три чаши вода.
Много съжалявам!
Смятах, че хората не могат да ви виждат.
Не, ние не сме невидими, просто трудно ни забелязват.
Но могат, ако искат.
Колко сервитьорки има тук?
Не гледай!
Две?
Четири? - Нещо подобно е.
С Юкине се сливаме с пейзажа, като сервитьорките, които не видя.
Но дори и да ни забележат, скоро пак ни забравят.
Много съжалявам!
Ти не помниш всеки, с когото си се разминала, нали?
Така стоят нещата при съществата от Далечния бряг.
Доста добре си похапвате.
Предложенията не се отклоняват!
Никога! - Ще ти прилошее.
Глупости! Боговете не серат.
Много ви благодарим! - Как не го е срам!
Благодаря ти за това.
За нищо. Аз съм Ики Хийори. Може и само Хийори.
Откога се познаваш с него?
Напоследък все губя тялото си и се надявам да ми помогне.
Колко оптимистично. - Вярно е.
А ти, Юкине, как…
Какъв беше, преди да станеш Съкровище?
Не знам. Помня, че бях умрял,
но се осъзнах чак в ръката му.
Не помня нищо от живота си.
Не знам какво да очаквам.
Ти си крадецът на риба!
Харесваш ли котки? - Вероятно.
Сладки са, нали? И аз ги харесвам.
Юкине! Не си помисли нищо мръсно, нали?
Виж, Съкровищата и боговете споделят едно тяло и един ум!
Като твой господар, усещам всичките ти гадни помисли!
За какво говориш?
Какво имаш предвид?
Тийновете можели да бъдат полезни… - Млъкни, глупако!
Така ли трябва да се държат боговете?
Да! Бърз, достъпен, надежден! Ято, бог на доставките!
Юкине, имаме работа! Да вървим! - Работа?
Чакайте, пак ли ме оставяте?!
Защо и ти дойде?
Ако ми беше помогнал, нямаше! - Опашка?!
Кои сте вие? Получил съм фалшиво обаждане, така ли?
"Когато задуха източният вятър,
разпръснете се, цветчета!"
Сливите!
"Дори без господар, не забравяй пролетта."
Това са цитати от поеми.
Ти да не си Тенджин, богът на знанието?
Разкрихте ме?
Господи!
Впечатлен съм от познанията ти за класическите поеми.
Има ги в учебника!
Нима няма авторско право за тях? - Само до 50 години след смъртта!
Разбирам. - Каква чиста аура!
Колко божествено! - Нима?
Напълно различно от…
Ято? Този, малкият, кой е?
Казва се Юки. Като съкровище е Сецу. Като човек е Юкине.
Наскоро си станал Съкровище, нали?
Съкровищата не се кланят. Цую.
Вярно е.
Не се кланяй на друг бог
в присъствието на онзи, на когото служиш.
Запомни го добре. - Супер! Истински жрици!
Аз съм Аю! - Наю!
Мию! - Мою!
Накратко… Сестрите Тенджин!
Всичките са ми Съкровища.
Трудно е с всичките заедно.
Истинските богове си ги бива!
И аз съм си истински!
Какво искаш от мен?! - А, да.
Доста съм зает, сезонът на изпитите е.
Искаше ми се да се погрижиш за едни демони.
Нали нямаш друга работа?
Знам, че спиш в моите храмове без разрешение.
Добре дошъл си в моята фирма.
Мога да те направя и мениджър!
Но предпочиташ да имаш свой храм, нали?
Щом е така…
Прощавай, нямам дребни. Ще ми развалиш ли?
Нямаме много, а?
Дори и при тях ли има бедни и богати?
Светът си е нечестен.
Имал си достатъчно дребни!
Покажи им пътя сега, Макото.
Господарю, Маю е още нова. Предлагам ви друг водач.
Хубаво, само че…
Маю познава Ято много добре.
Томоне!
Не съм Томоне, а Маю.
Томоне! Сега работиш за този тип?!
Аз съм Маю. - Извинете…
Някога работех за Ято. - Сериозно ли?
И как беше? Работеше ли добре? Довършваше ли задачите?
Ами храната, дрехите? Наистина ли ровеше из кошчетата и с теб?
Беше си същият бездомник с анцуг, наричащ се бог.
Бъди по-мила, Томоне! - Маю!
Старото ми име е отвратително!
Не ти харесваше да те докосвам аз,
но си падаш по дърти с лула, така ли? - Всеки е по-добър от теб!
Да не сте били гаджета? - Не!
Тогава ти е бивша съпруга, може би? - Определено не!
Имали сте връзка…
Искате Ято да убие някакви демони.
Демоните наистина ли са толкова зли?
Защо трябва да ги убиваме?
"Хаосът сред хората носи хаос и на небето".
Хийори, нали така?
Не искам да те замесвам в нашите проблеми дела.
За да не страдат и други хора.
Онзи ден едно от желанията беше заразено.
Когато го разгледах, разбрах, че двама вече са загинали тук.
Защо са го направили?
Тук често се появяват бури.
Демоните са по-силни, когато има бури.
Опитаха се да вдигнат могъща бариера,
но всички хора, които идват тук, са дълбоко очернени,
не могат да се пречистят лесно.
Каква загуба на скъпи животи…
Значи ще пазим хората от демоните? - Правилно.
Хийори? - Хората умират!
Не искаш ли да им помогнеш?
Ако им се мре, нека умират.
Винаги си бил такъв!
Не смятам, че това е правилно.
Щом душата мисли за самоубийство, вече не може да стане и Съкровище.
Няма значение дали ще живее, или не. Няма спасение.
Какво говориш? Работата ти е да им помагаш, нали?
Тръгвам си.
Той ти плати предварително!
Ще я оставиш да отиде сама ли?
Тоя наистина е един…
Юкине, това ще е първата ти работа.
Какво се очаква от мен?
Стани оръжие, когато ти кажа и се върни, когато те повикам.
Само това.
Ято! - Ако им се мре, нека умират.
Ти си отвратителен!
Не искам да работя.
Но и в университета не искам.
Суши ритник!
Не смей да причиняваш това на хората!
Какво е това?
Една от нас? - Нов другар?
Хайде да я вземем. - Да, да я вземем.
Ела насам! - Насам!
Скачай!
Добре ли си?
Нали ти казах да пазиш опашката? Сега мирувай!
Юкине, сега започва сериозната част.
Получил съм Е. Това е лошо.
Спокойно, спокойно!
Ела насам и го приеми!
Приеми го по-леко…
Този е за нас. Смелост, Юкине!
Разбира се.
Няма да успеем… - Ще стане!
Ти, който посмя да оскверниш земята на слънцето,
изправям се пред теб със Секи,
за да те залича завинаги!
Разкъсване!
Юки, достатъчно е! Стига. Много си добър!
Казваше, че който иска да умре, трябва да умре,
но все пак накрая му помогна.
Не е така. Просто не исках никой да умре пред тях.
"Тях"? - Колкото и трудно да е,
хората трябва да се радват на живота.
Щом душата мисли за самоубийство, вече не може да стане и Съкровище.
Всички те са твърде млади.
Ако Съкровищата не са се самоубили,
значи все още са искали да живеят.
Ято просто не може да понася това
други да отнемат живота си пред тях.
Хийори?
Перверзник такъв!
Какво си направил?! - Нищо!
Добре съм! Просто нещо ми влезе в окото.
Това може да не е добре! - Не търкай очите!
Остани спокойна и дишай дълбоко!
Използвай го. Поне малко ще помогне.
Справи се отлично, като за първи път.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2014
Следва: "Там, където е щастието".